Univerzita Hradec Králové
Pedagogická fakulta

Katedra speciální pedagogiky

Slabozraký žák – střední škola

Autor:  Hana Nováková

Studijní program: B 7506	Speciální pedagogika
Studijní obor:	   Výchovná práce ve speciálních zařízeních
                  	    forma kombinovaná

Hradec Králové									2009	

Obsah:

1.... Důsledky ztráty zraku a jejich překonávání
2.... Hra jako přostředek zábavy, porozumění, sebepoznání, učení a zdokonalování se
2.1..HRA -Nástroj a vytvoření diskuse.
2.2..HRA -Hru ,aby nebyla pro nikoho znevýhodnující. 
2.3..HRA -Dát vyniknout žákovi s postižením.
3.... Způsoby překonávání důsledků ztráty nebo absence zraku.
4.... Seznam použité literatury

1. Důsledky ztráty zraku a jejich překonávání

	a) Ztráta zraku způsobuje automaticky úplnou závislost na ostatních lidech. Proto je nevidomý nebo slabozraký člověk vždy vděčný za každou sebemenší pomoc.
	
	b) Mnoho nevidomých a slabozrakých usiluje o maximální míru nezávislosti. Řadu činností, včetně cestování, studia a zaměstnání, vykonávají relativně samostatně. Nevidomí jsou samozřejmě lidmi různých povah. Nevyžádaná nebo nevhodně poskytnutá „pomoc“ tedy nemusí vyvolat vděčnou reakci. Někteří nevidomí takovou pomoc dokonce razantně nebo i hrubě odmítnou, to však neznamená, že jiní ji neuvítají. Přizpůsobení se životu beze zraku, však od nevidomého obvykle vyžaduje značné úsilí, energii a čas „navíc“, jak pro osvojení těchto alternativních postupů, tak i při jejich využívání. Například nevidomý člověk nikdy nedosáhne stejné rychlosti při čtení bodového písma jako běžný čtenář běžného písma, nikdy nebude mít shodné možnosti s vidícím uživatelem internetu, nebude mít k dispozici stejnou nabídku zaměstnání a možností využití volného času. Přesto může nevidomý člověk s pomocí alternativních postupů žít plnohodnotný harmonický život a může být přínosem pro společnost. 
	
	c) nácvik samostatného pohybu a prostorové orientace (chůze s bílou holí, vnímání a osvojení si prostoru.) 
	– kompenzační pomůcky (dlouhá bílá hůl, vysílačka pro aktivaci akustických orientačních majáků, vodicí pes, vyvíjející se navigační systémy využívající sítě mobilních telefonů aj.)
	– technická opatření (vodící linie pro nevidomé, varovné a signální pruhy v dlažbě, akustické orientační majáky na budovách a v prostředcích MHD, tyflografické plánky a mapky)
	– metodické a organizační zajištění (je zpracována metodika pohybu s tzv. dlouhou slepeckou neboli bílou holí, instruktoři prostorové orientace a samostatného pohybu školí jednotlivé osoby po ztrátě zraku v místě jeho bydliště nebo v rehabilitačních zařízeních, podle potřeb nevidomých je prováděn nácvik konkrétních tras klientů, zajišťuje např. celostátní síť pracovišť Tyfloservis o.p.s., Institut rehabilitace zrakově postižených UK, řada pracovišť cvičících vodící psy)
	
	d) nácvik sebeobslužných dovedností (péče o sebe, hygiena, výběr oblečení a péče o něj, péče o domácnost, vaření, úklid, péče o rodinu atd.)
– kompenzační pomůcky (zvukové event. mluvící a hmatové prvky zabudované do předmětů denní potřeby, hodin, kuchyňských vah, využívání vhodných běžně dostupných kuchyňských potřeb atd.)
– metodické a organizační zajištění (je rozpracovávána metodika pro instruktory sebeobsluhy nebo tzv. praktické výchovy, individuální práce s klienty v místě jejich bydliště nebo v rehabilitačních zařízeních a na rehabilitačních pobytech, výměna zkušeností nevidomých ve svépomocných klubech aj.) 

	e) zpřístupňování informací (80 – 90 % všech informací je přijímáno zrakem)
– kompenzační pomůcky (diktafon jako ekvivalent nevidomého k tužce a papíru u vidících, tabulka a bodátko pro psaní bodového písma, velké i omezené možnosti digitálních pomůcek s hlasovými a hmatovými výstupy aj.) 
– metodické a organizační zajištění (braillovo písmo jako prostředek gramotnosti, diskuze o jeho využívání v souvislosti s moderní počítačovou technikou, knihovny zvukových, elektronických a braillských knih)

	f) speciální a integrované školství (jiný samostatný blok kurzu, speciálně pedagogická centra, speciální školství, centra pro podporu nevidomých vysokoškoláků)

	g) podpora zaměstnávání osob s těžkým postižením zraku
– vysoká nezaměstnanost nevidomých (dle některých odhadů až 70 %)
– změny ve struktuře zaměstnání nevidomých (úbytek klasických míst telefonistů v důsledku technického vývoje a kumulace pracovních funkcí, úbytky míst masérů v důsledku rozšiřování spektra souvisejících služeb, možnosti zaměstnání využívající elektronické pomůcky pro nevidomé, možnosti nových podpůrných programů v souvislosti s podporou EU v oblasti zvyšování zaměstnanosti a zaměstnatelnosti osob ohrožených sociálním vyloučením)
 
	h) podpora překonávání psychických důsledků 
– nejtěžší a tedy nejméně propracovaná a systémově ošetřená oblast pomoci a podpory

	ch) další aktivity ve prospěch začleňování nevidomých a slabozrakých lidí do společnosti
– poradenské, kulturní, sportovní, osvětové a jiné aktivity obvykle nestátních neziskových organizací.

2. Hra jako přostředek zábavy, porozumění, sebepoznání, učení a zdokonalování se

2.1.HRA -Nástroj a vytvoření diskuse.
	Myslím, že nejdříve je potřeba sezmámit ostatní spolužáky s problematikou slabozrakých a nevidomých osob.Slabozrací rozeznají,dle různého stupně postižení spektrum od světlého odstínu barev až po tmu.
Tady bych zvolila hru  ve dvou družstvech ,ve dvojicích.Ty by se postupně obměnily. Jeden z dvojice bude mít zavázané oči. Do ruky si vezme delší klacík, popřípadě slepeckou hůl, bude mu ostatními spolužáky v tělocvičně nebo větší místnosti sestavena překážková dráha. Na konci v rohu bude umístěna krabice s balonky. Jeden z dvojice bude vždy v roli slovního navigátora. Úkolem každé dvojice bude navzájem se instruovat a překonat určenou trasu s konečným vyzvednutím balonku.Celá doba jednotlivých úkonů a družstev bude časově měřena a poté na závěr vyhodnocena.
	Po skončení hry ,bych rozvinula diskuzi o pocitech zúčastněných.

2.2.HRA -Hru ,aby nebyla pro nikoho znevýhodnující. Tady bych zvolila klasickou hru na „SLEPOU BÁBU“
	Skupina žáků si zvolí jednoho spolužáka a zaváže mu oči. Ostatní žáci se shromáždí kolem něho a roztočí ho .Říkadlem „Slepá bábo, kam tě vedu...........“na něho povykují a žák se zavázanýma očima se je po zvuku ,který vydávají snaží chytit.

2.3.HRA -Dát vyniknout žákovi s postižením.
	Zde bych upřednostnila  hru z oblasti hudební,velmi často mají slabozrací a nevidomí lidé,více rozvinuté jiné smysly např. Sluch nebo hmat,nemusí to však být pravidlem.
 Skupina vztvořená 10.žáky utvoří kolečko, pohodlně se posadí na koberec.Každému z žáků je rozdán nějaký z orfovských nástrojů ,který si sám vybere.Každý jednotlivec si vymyslí  vlastní krátkou interpretaci -  několikrát si ji zopakuje,.V kroužku pak každý jednotlivě zahraje svoji skladbu a postupně pak přidává skladby sousedících žáků,které si zapamatoval. Vyhrává ten komu se podaří zapamatovat si co nejvíce skladeb. Nástroje se dají nahradit i vytleskáváním určitého rytmu rukama.

3. Způsoby překonávání důsledků ztráty nebo absence zraku.

Existují a stále se rozvíjejí nové metody, postupy a pomůcky, které umožňují nevidomým nebo slabozrakým  lidem alternativním způsobem(uspokojovat své  potřeby. Proces rehabilitace, tedy a) Slepota nezaručuje žádné zvláštní schopnosti, může však být silným podnětem ke cvičení jiných smyslů a různých dovedností. Veřejnost zná spíše ty nevidomé, kteří některé své schopnosti dovedli do mimořádné dokonalosti, což může vést ke klamné představě, že tyto schopnosti jsou dány všem nevidomým. b) Nevidomí lidé mají zvláštní schopnosti: např. „šestý smysl“, hudební sluch a nadání poznat z hlasu povahu člověka.

4. Seznam použité literatury
	P. Francová, J. Jakeš, M. Michálek: Nevídáno (Okamžik 2002, kniha prozaických a publicistických textů o slepotě a hluchoslepotě)